III LUENTO
RASISMI JA ETNINEN ERILAISUUS

1. IHMISOIKEUDET SUOMESSA	2
2. RASISMI	3
3. SAAMELAISET	6
4. ROMANIT	9
5. TEHTÄVIÄ	11
6. LÄHTEET	12

III LUENTO
RASISMI JA ETNINEN ERILAISUUS

Luentosarjan kolmannessa osassa siirrytään yleisten osioiden ( I ja II ) jälkeen tarkastelemaan erityisesti Suomen ihmisoikeustilannetta. Tämän osion voi käydä opetuksessa läpi joko omana kokonaisuutenaan tai vastaavasti luontevana jatkona aiemmin kansiossa käsitellylle materiaalille. 

Osion ensimmäisessä alaluvussa käsitellään rasismia yleisenä ilmiönä Suomessa. Osion on lähinnä tarkoitus herättää mielenkiinto ilmiötä kohtaan ja varsinainen painoarvo on koko luokan tai pienryhmä voimin pohdittavissa tehtävissä. Rasismia on vaikea määritellä tarkasti ja tyhjentävästi. Tärkeämpää on kuitenkin ymmärtää, mistä kaikesta rasismissa voi olla kyse. Rasismi ei ole vain television uutisissa näkyvä ilmiö, vaan se voi koskettaa meitä jokaista arkipäivän tilanteissa. Miten kohtaamme erilaisen taustan omaavan lähimmäisen? Annammeko erilaisen kulttuuritaustan, kielen tai ulkonäön nousta erottavaksi muuriksi vai koemmeko erilaisuuden rikkautena?

Yleisen rasismiosion jälkeen tutustumme kahteen kotimaiseen etniseen vähemmistöömme: saamelaisiin ja romaneihin. Vaikka he ovat kiinteä osa suomalaisuutta, heitä ja heidän tapojaan tunnettaan yllättävän huonosti. Ryhmätöissä onkin tilaisuus tutustua näiden etnisten ryhmien historiaan ja tapaperinteeseen tarkemmin.

1. IHMISOIKEUDET SUOMESSA

Vuonna 1998 YK:n ihmisoikeuskomitean puheenjohtaja ranskalainen Christine Chanet totesi: “Suomen ihmisoikeustilanne voisi tehdä monet valtiot kateellisiksi”. Tämä lausahdus kuvanneekin osaltaan maamme yleistä ihmisoikeustilannetta. Jo pitkään ihmisoikeustilanteemme on ollut yleisesti hyvä. 

Yksikään maa ei kuitenkaan ole täydellinen. Myös Suomessa tapahtuu ihmisoikeusloukkauksia. Esimerkiksi naisten ja miesten tasa-arvossa ilmenee puutteita. Vuonna 1996 YK:n taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien komitea kiinnitti erityistä huomiota naisten työllistymiseen, urakehitykseen ja  epätasa-arvoiseen palkkaukseen. Niin ikään ongelmina Suomessa on nähty rasismi, pakolaispolitiikka ja vähemmistöjen (saamelaiset ja romanit) kohtelu. YK:n taholta kiinnitettiin vuonna 1996 huomiota romanien syrjintään kunnallisia vuokra-asuntoja jaettaessa. Niin ikään vuonna 1998 ihmisoikeuskomitea antoi Suomelle huomautuksen ulkomaalaisten syrjinnästä. 

2. RASISMI

Ihmisoikeuksien kunnioittaminen lähtee ennen kaikkea yksilöstä. Siitä, että huomioimme ympärillä olevat  ihmiset kaikki samanarvoisina. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien julistuksessa asia on muotoiltu muun muassa näin:
	
(Kalvopohja  nro: III.a.)
2.artikla 
Jokainen on oikeutettu kaikkiin tässä julistuksessa esitettyihin oikeuksiin ja vapauksiin ilman minkäänlaista rotuun, väriin, sukupuoleen, kieleen, uskontoon, poliittiseen tai muuhun mielipiteeseen, kansalliseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, omaisuuteen, syntyperään tai muuhun tekijään perustuvaa erotusta.
	
Mitään erotusta ei myöskään pidä tehdä sen maan tai alueen valtiollisen, hallinnollisen tai kansainvälisen aseman perusteella, johon henkilö kuuluu, olipa tämä alue itsenäinen, huoltohallinnossa, itsehallintoa vailla tai täysivaltaisuudeltaan minkä tahansa muun rajoituksen alainen.

Jokaisen on helppo sanoa olevansa suvaitsevainen, niin kauan kun mitään “suvaittavaa” ei ole.  Aito asenteemme tulee mitatuksi, vasta kun törmäämme erilaisuuteen. Suomessa on perinteisesti ollut hyvin vähän eri kulttuuri- ja etnisen taustan omaavia ihmisiä. Kansamme on muodostunut suurimmaksi osaksi suomea tai ruotsia äidinkielenään puhuvista suomalaisista. Kaksi “omaa” etnistä ryhmäämme, saamelaiset ja romanit, ovat olleet pieniä (romaneja n.  10 000 ja saamelaisia n. 7 000). 

Viime vuosina erilaisen etnisen, kulttuurisen ja kielellisen taustan omaavien ihmisten määrä on kasvanut maassamme. Se on myös uudella tavalla laittanut suvaitsevaisuutemme testiin. Miten me kunnioitamme lähimmäisiämme, erilaisuutta ja siten ihmisoikeuksia?

(Kalvopohja nro: III.b.)
ULKOMAALAISIA SUOMESSA

- VAKINAISESTI SUOMESSA ASUVIEN ULKOMAALAISTEN MÄÄRÄ NELINKERTAISTUI 1990-LUVULLA.

Vuoden 2001 alussa Suomessa asui n. 91 100 ulkomaalaista ja vielä vuonna 1990 heitä oli vain  
21 200. Ulkomaalaisten osuus koko väestöstä oli vuodenvaihteessa 2000/2001 kuitenkin edelleen vain 1,7 prosenttia.  Suurin osa Suomeen asettuneista ulkomaalaisista on entisen Neuvostoliiton alueelta tulleita. Merkittävä osa heistä on kansallisuudeltaan suomalaista syntyperää olevia inkerinsuomalaisia paluumuuttajia. 

VUODENVAIHDE 2000/2001

ULKOMAALAISIA 				n. 91 000

HEISTÄ
EU-MAIDEN KANSALAISIA 			n. 16 000

PAKOLAISIA  TAI  VASTAAVASSA
ASEMASSA OLEVIA VASTAANOTETTU
VUODEN 1973 JÄLKEEN				n. 20 000
(Luku ei kuvaa maassa olevan pakolaisväestön määrää,
sillä osa on saanut Suomen kansalaisuuden ja osa on 
poistunut maasta.)

Jokaisella maalla on perinteisessä kansainvälisoikeudellisessa katsannossa ollut oikeus itse määrätä, ketkä sen alueelle saavat tulla. Tästä oikeudestaan Suomi, samoin kuten monet muut maat, on osittain luopunut liittyessään kansainvälisiin sopimuksiin, jotka rajoittavat valtioiden itsemääräämisoikeutta maahantuloon ja maassaoloon liittyvissä kysymyksissä. 

Rasismi ei ole terminä ongelmaton määriteltävä. Termiä on myös viime aikoina käytetty varsin löyhästi puhumalla mm. ikärasismista. Tällöin termi on irtaannutettu rotusyrjinnästä ja liitetty se ikään perustuvaan syrjintään. Ilmiön taustalla on halu hyödyntää termin sisältämää voimakasta kielteistä latausta. 

(Kalvopohja nro: III.c.)
RASISMI
  IDEOLOGIA
  TOIMINTATAPA
 OLOSUHDE

Rasismista voidaan erottaa kolme eri ulottuvuutta: rasismi ideologiana, rasismi toimintana ja rasismi olosuhteena. Rasismi ideologiana jakaantuu taas kahteen osaan. Ensimmäinen osa perustuu olettamukseen, että ihmiset voidaan jakaa rotuihin, joilla on periytyviä sosiaalisia ja biologisia ominaisuuksia. Toinen osa perustuu näiden rodullisten ominaisuuksien arvottamiseen eli rodut uskotaan voitavan laittaa hierarkiajärjestykseen. Valkoisen rodun on tässä ajattelussa nähty edustavan ihmiskunnan kehityksen huippua. Rasismi toimintana on puolestaan tietoista toimintaa, jonka päämääränä on henkilön tai ihmisryhmän ihmisoikeuksien kieltäminen todellisten tai kuviteltujen etnisten tai rodullisten ominaisuuksien vuoksi. Kolmannen rasismin ulottuvuuden muodostaa rasismi olosuhteena. Tällä tarkoitetaan käytäntöjä, toimintoja ja yhteiskunnallisia rakenteita, jotka tuottavat epätasa-arvoisuutta tai ovat muuten tuottamassa ja ylläpitämässä rasistisia mielikuvia. 

Rasismi-termin voi helpoiten pelkistää ilmaukseen, jonka mukaan se on eri ryhmien välinen vääristynyt suhde. 

(Kalvopohja nro: III.d.)
RASISMI = ERI RYHMIEN VÄLINEN  VÄÄRISTYNYT SUHDE

- RASISMI VOI ILMENTYÄ MONENLAISENA TOIMINTANA.
- VOIDAAN PUHUA  PERINTEISESTÄ RASISMISTA JA UUSRASISMISTA.
- PERINTEINEN RASISMI ON ”ALISTAMISTA”.
- UUSRASISMI ON ”POISSULKEMISTA”.
- RASISMI PERUSTUU KUVITELMAAN PAREMMUUDESTA, JOKA ANTAA OIKEUTUKSEN TOISEN IHMISRYHMÄN NEGATIIVISEEN KOHTELUUN.
   
Rasismi voidaan jakaa perinteiseen rasismiin ja uusrasismiin. Perinteinen rasismi ilmenee alistamisena (vrt. orjuus) ja sen tausta-ajatuksena on uskomus rodullisesta erilaisuudesta ja eriarvoisuudesta. Erilaisuuden perustana pidetään siis ylittämättömiä biologisia eroja. Perinteistä rasismia vastustetaan korostamalla ihmisten tasa-arvoisuutta. Uusrasismi ilmenee poissulkemisena (“Suomi suomalaisille”). Erilaisuus koetaan omaa kulttuuria uhkaavana ja siksi vaarallisena. Biologisten erojen sijasta korostetaan ihmisryhmien kulttuurisia eroja. Tällaista rasismia voidaan vastustaa korostamalla sitä tosiasiaa, että  ihmisten välillä ei ole ylittämätöntä erilaisuutta. Kulttuurit ja tavat ovat erilaisia, mutta se ei tee kenestäkään parempaa tai huonompaa. Tärkeää on oppia ymmärtämään toisen ihmisen käyttäytymistapoja. 

Uhrin kannalta ongelma on samanlainen, puhuttiinpa sitten ns. perinteisestä rasismista tai uusrasismista. Molemmat rasismityypit loukkaavat uhrin ihmisarvoa tai pahimmassa tapauksessa hänen ihmisarvonsa kokonaan kiistetään. 

Pohtikaa  oppilaiden kanssa:
Mitä rasismi on?
Miksi rasismia esiintyy?
Onko rasismi erilaisuuden pelkoa?
Eikö ole heikkouden merkki pelätä toisenlaisia tapoja niin paljon, että niitä pyritään vastustamaan rasistisesti? 

Lisää tehtäviä koko osion lopussa.

3. SAAMELAISET

(Kalvopohja nro: III.e.)
SAAMELAISET
- Saamelaiset ovat EU-alueen ainoa alkuperäiskansa

Saamelaiset ovat Euroopan pohjoisin ja EU-alueen ainoa alkuperäiskansa. Alkuperäiskansana pidetään sellaista väestöryhmää, jonka esivanhemmat asuttivat aluettaan sen valloituksen tai myöhemmän uudisasutuksen aikana tai ennen nykyisten valtakunnanrajojen syntyä. Alkuperäiskansalla on ainutlaatuisia historiallisista vaiheistaan periytyviä tapoja esimerkiksi kulttuurin ja yhteiskuntaelämän alueella.

- Saamelaiseksi luetaan sellainen henkilö, joka pitää itseään saamelaisena, edellyttäen, että hän itse tai hänen vanhemmistaan tai isovanhemmistaan ainakin yksi on oppinut saamen kielen ensimmäisenä kielenään.

Suomessa saamelaiseksi luetaan henkilö joka pitää itseään  saamelaisena, edellyttäen että hän itse tai ainakin yksi hänen vanhemmistaan tai isovanhemmistaan on oppinut saamen kielen ensimmäisenä kielenään. (Tämän lisäksi saamelaiseksi voidaan todeta henkilö, joka on merkitty
virallisiin asiakirjoihin nk. lappalaisen jälkeläiseksi.) Sukutaustalla, ihmisen suhteella kieleen ja kulttuuriin sekä tunteella saamelaisuudesta on myös merkitystä.

- Suomen saamelaisia on n. 7 000
 
Suomessa saamelaisia on noin 7 000, Norjassa 40 000 - 45 000, Ruotsissa 15 000 - 20 000 ja Venäjällä 2 000. Suomen saamelaisista 4000 asuu saamelaisten kotiseutualueella, 2000 muualla Suomessa ja loput ulkomailla.

Saamelaisten kansallispäivää juhlitaan helmikuun 6. päivä ja muita liputuspäiviä on seitsemän, yhteinen saamen lippu on ollut vuodesta 1986. Saamelaisten oma kansallislaulu on nimeltään
Saamen suvun laulu.

(Kalvopohja nro: III.f.)
- Saamen kieli on Suomen sukulaiskieli
-	Äidinkielenään saamen oppineita on nyt 3 000.
-	Käytössä kolme saamen kieltä: pohjoissaame, inarinsaame ja kolttasaame.
-	Saamelaisten kotiseutualueella saamen kielisellä oppilaalla on oikeus saada saamen kielistä opetusta. 

Suomessa saamen kielen asemaa ja käyttöä turvataan 1992 voimaan tulleella kielilailla. Saamenkielisiä palveluja on tarjolla tällä hetkellä hyvin vähän, mutta saamelaisilla on mahdollisuus käyttää viranomaisissa asioidessaan käännös- ja tulkkipalveluja. Inarin- ja kolttasaamelaiset ovat vaikeimmassa asemassa, koska ne ovat vähemmistönä vähemmistössä. Näiden kielien säilyttämiseksi elinvoimaisina, on aloitettu työskentelemään entistä aktiivisemmin esim. Inarin alueella.

- Perinteiset ammatit ovat olleet poronhoito, kalastus ja metsästys  suurin osa saa nykyään tulonsa muista kuin perinteisistä elinkeinoista.
- Saamelaisten maaomistuksista on käyty kiistoja valtion kanssa.
- Valtio omistaa nykyään yli 90 % saamelaisten kotiseutualueesta.

Saamelaiset elävät Pohjoiskalotin alueella ja kaikkiaan heitä asuu neljän valtion  Norjan, Ruotsin, Suomen ja Venäjän rajojen sisällä. Saamenmaa eli saameksi Sápmi ulottuu Norjan ja Ruotsin keskiosista aina Kuolan niemimaalle asti.

Saamelaisten kotiseutualueeseen Suomessa kuuluvat pohjoisimmat kuntamme eli Enontekiö, Inari ja Utsjoki sekä Sodankylän pohjoisosat. Lisäksi siihen kuuluu koltta-alue Inarissa, jossa asuvat toisen maailmansodan jälkeen Suomeen muuttaneet kolttasaamelaiset. Ainoastaan Utsjoella saamelaiset ovat enemmistönä, muualla määrä on noin kolmasosa väestöstä.  Suomen saamelaisalue on suuruudeltaan noin 35 000 m². Kotiseutualueesta 90% on valtion maata ja loput tilojen yksityisiä alueita.

- Katsokaa oppilaiden kanssa kartalta neljän valtakunnan alueella oleva Saamenmaa ja sitten  Suomessa asuvien saamelaisten kotiseutualue.

Suomen saamelaisille turvattiin vuonna 1996 kotiseutualueella kulttuuri-itsehallinto, joka koskee kieltä ja kulttuuria. Kulttuuri-itsehallintolain toteutumista valvoo ja toteuttaa saamelaiskäräjät, jonka 21 edustajaa Suomen saamelaiset valitsevat keskuudestaan. Kotiseutualueella saamelaisten on saatava myös kirkolliset palvelut eli häät, kasteet ja hautajaiset saamen kielellä.
                    
Vuodesta 1991 saamelaisia on alkuperäiskansana kuultu eduskunnassa erityisesti heitä koskevissa asioissa. Kaikissa Pohjoismaissa saamelaisilla on oma edustuksellinen elin saamelaiskäräjät. Edelläkävijä oli Suomessa vuonna 1973 perustettu saamelaisvaltuuskunta, joka on toiminut vuodesta 1996 saamelaiskäräjien nimellä.

Muusta väestöstä poiketen saamelaisten oikeudet asuttamansa alueen maihin ja vesiin ovat selvittämättä.

4. ROMANIT

(Kalvopohja nro: III.g.)
- Romanit ovat etninen väestöryhmämme, jolla on oma kieli sekä omaleimainen tapaperinne ja kulttuuri.

- Suomessa romaneja on n. 10 000. Lisäksi Ruotsin puolella asuu n. 3 000 suomalaista romania.

- Romanit ovat olleet vaeltajakansaa ja ovat alunperin lähteneet liikkeelle Intiasta n. vuoden 1000 paikkeilla.

- Suomeen romaneja tuli 1500-luvulla.

Romanien alkuperästä ja heidän vaiheistaan ei ole aukotonta tietoa. Todennäköisenä pidetään, että romanit ovat lähteneet vuoden 1000 jkr tienoilla liikkeelle Intian pohjoisosista Punjabin maakunnasta. Ensimmäisiä mainintoja romaneista Euroopassa on löydetty erään Simon Simoniuksen matkakertomuksesta vuodelta 1322. Tuolloin romaneja oli Kreetan saarella. Pohjoismaihin romaneja tuli 1500-luvulla. Esimerkiksi Suomeen heidän otaksutaan tulleen 1580-luvulla. 

- Yleinen mielipide pyrki pitkään sulauttamaan romanit valtaväestöön.

Romanit ovat olleet vaeltajakansaa ja joutuneet vähemmistönä usein vainotuiksi. Romanien saapuessa Suomeen maamme kuului Ruotsin kuningaskuntaan. Ruotsi-Suomen hallitusvalta suhtautui kielteisesti uusiin tulijoihin. Maamme historiassa romaneilta on aikojen saatossa kielletty mm. kirkolliset toimitukset ja sairaanhoito (1500-luku), välillä oli luvallista jopa tappaa maamme alueella tavatut romanit (ns. hirttolaki 1637) ja Venäjän vallan aikanakin tavoitteena oli romanien sulauttaminen valtaväestöön (1800-luku). 

- Romanit huomioitu paremmin 1970-luvulta lähtien

Romanien tilanne oli myös 1900-luvulla ongelmallinen. Heidän kulttuuriinsa ja omaan kieleensä suhtauduttiin kielteisesti. Vasta 1970-luvulla suomalainen yhteiskuntapolitiikka alkoi muuttua ja ensimmäinen syrjinnän kieltävä laki tuli voimaan. Romanien ja saamelaisten asemaa omina erillisinä etnisinä ryhminään alettiin parantaa. Tähän työhön kuului niin taloudellisiin, sivistyksellisiin kuin sosiaalisiinkin ongelmakohtiin puuttuminen. 

(Kalvopohja nro: III.h.)
- Romanit kokevat olevansa sekä suomalaisia että romaneja.

Romanien osallistumisella Suomen käymiin sotiin vuosina 1939-45 katsotaan olleen keskeinen merkitys heidän identiteettinsä kehittymisessä. Tämän päivän romanit kokevat olevansa sekä romaneja että suomalaisia. Ensisijaisesti he katsovat olevansa kansallinen vähemmistö. Asemaansa he perustelevat pitkällä asumishistoriallaan maassamme.

- Romanien taloudellinen ja yhteiskunnallinen asema on valtaväestöä heikompi.

- Romaniväestön aseman parantamiseksi alettiin tehdä suunnitelmallisesti työtä vasta 1970-luvulta alkaen.

Suomalaisen yhteiskunnan voimakas rakennemuutos 1950-60 –luvuilla vaikeutti romanien selviytymismahdollisuuksia. Tuolloin vanhat perinteiset romaniammatit menettivät merkitystään. Yhä edelleen tämä on yksi syy romanien vaikeaan työllisyystilanteeseen ja syrjäytymiseen. Romanien aiemman varauksellisen suhtautumisen koulutukseen otaksutaan johtuneen siitä, että koululaitos nähtiin valtiovallan keinona sulauttaa romanivähemmistö pääväestöön. Viime vuosikymmenellä romanien suhtautuminen koulutukseen muuttui myönteisemmäksi.  Tähän vaikutti romanikielen ja kulttuurin aseman vahvistuminen. 

- Romanien omat yhdistykset pyrkivät parantamaan yhteistyössä valtion kanssa romanien taloudellista, sosiaalista ja yhteiskunnallista asemaa.

5. TEHTÄVIÄ

Keskusteluaiheita oppitunnille:

1.	Tunnetko erilaisen etnisen taustan omaavia ihmisiä?
2.	Miettikää ajatuksianne romaneista ja / tai saamelaisista. Miten mielikuvanne ovat muodostuneet? Mistä olet saanut tietosi heistä?
3.	Millä keinoin rasismia ja rotusyrjintää voidaan estää?

Ryhmätehtäviä:

1.	Luento-osion yhteydessä on tekstimateriaalia ja kansion lopussa internet-linkkejä (Lisätietoa -osio) liittyen rasismiin, saamelaisiin ja romaneihin. Tutustukaa niihin ja valmistakaa esityksiä esimerkiksi seuraavista aiheista:
a)	Millä tavoin maahanmuuttajia syrjitään työn saannissa?
b)	Romanien historia
c)	Saamelaisten elämä nykypäivänä
2.	Verratkaa lehtileikkeiden perusteella saamelaisten ja Australian aborginaalien tilannetta ennen ja nyt, mitä yhteistä ja mitä eroja löytyy? Mitä muita alkuperäiskansoja maailmasta löytyy? Miten tiedät heidän ihmisoikeuksiaan loukatun?

Kotitehtäviä:

Kotitehtävissä rasismia ja syrjintää tarkastellaan myös maailmanlaajuisesta ja historiallisesta näkökulmasta.

1.	Eurooppalaiset valloittajat saapuivat Etelä-Amerikan alueelle 1500-luvulla. Tuolloin Etelä-Amerikan länsirannikolla oli suuri Inka-valtio. Selvitä historiankirjojen ja internetin avulla, mitä alkuperäiskansoille tuolloin tapahtui.
2.	Minkälainen on Etelä-Amerikan alkuperäiskansojen tilanne tänä päivänä?
3.	Etelä-Afrikassa harjoitettiin pitkään vakavaa rotuerottelua ja maa oli mm. kansainvälisessä kauppasaarrossa. Tutustu Etelä-Amerikan rotuerottelun historiaan ja kirjoita siitä lyhyesti. 
6. LÄHTEET

Tässä osiossa käytetyt  lähteet. Kansion lopussa lisätietoa.

Kantola,  Anu (toim.) (2000), Maailmantila ja Suomi. Helsinki: Gaudeamus.

Makkonen, Timo (2000), Rasismi Suomessa 2000. Helsinki: Ihmisoikeusliitto ry.

Sosiaali- ja terveysministeriön esitteitä 1999:14 (1999), Suomen romanit, Finitiko romaseele. Helsinki: Sosiaali- ja terveysministeriö. 

Saamelaiset, 23.7.2001, 	<http://www.yle.fi/samiradio/saamelsu.htm> ja
				<http://www.netti.fi/~samedigg.SAASU.htm>.

Ulkomaalaisvirasto, 10.7.2001, <http://www.uvi.fi>.

YK-liitto, 23.3.2001, <http://www.ykliitto.fi>.